Det handlade inte om honom.
Jag var ledsen och behövde lägga den ledsamheten på nånting.
Han råkade bara vara där.
Jag var i samma rum som han.
Jag tänkte bara på allt du har sagt till mig.
Du tog hans parti. Du älskar honom.
Det är inte sant.
Varför ska jag tro på dig?
För att man inte kan älska Joe.
Han är omöjlig att älska.
Han är tom och...
Han blir bara vad omständigheterna kräver av honom.
Vem är du?
Joe!
Jaha? Det här var ju bra. Du ödslar ingen tid.
–Är han här? –På kontoret.
Du lyssnar inte. Det här vore gynnsamt för er.
Vi är villiga att omformulera kontraktet.
Ge mig bara fem minuter.
Jag visste inte vad som hade hänt. Jag har precis pratat med Volpi.
–Självklart fick du tag i honom. –Jag ska prata med PacBell.
–Det enda vi kan göra är att sälja. –Vi kan komma på nåt.
Du pratade med honom och borde veta.
–Jag vill inte höra sånt. –Hur mår Cameron?
Jag tittade förbi i morse. Hon verkade hemmastadd.
Du försvann, och sen fick jag veta att du gömmer dig med en gift kvinna.
–Hon är skild. Snart. –Skild snart... Vad härligt.
–Varför pratar vi om Cameron? –För att jag känner er!
Ni är två tåg som tror att ni har så mycket gemensamt.
Men ni är på kollisionskurs och båda tågen fraktar dynamit.
Jag har sett det förr och vet hur det slutar.
Vi är dåliga för varandra och det slutar med kaos.
Vad är det här?
Jag har lagat frukost.
–Det är ostägg. –Ostägg?
Jag önskar att jag kunde följa med.
Vi säljer företaget i dag och Gordon är förkrossad.
Det gör inget. Det är ingen stor grej.
Jag ska bara leka robot för dem.
Kom förbi senare. Gordon får hantera det.
Det behövs inte. Jag måste... Ursäkta.
Jag ska träffa Atari efteråt och diskutera "Pilgrim".
Jag tror att de kommer på bättre tankar.
–Jag har en present till dig. –Till mig?
När du spelar dataspel.
Jaha? Det var ju passiv–aggressivt.
Jaså? Jag siktade på rättframhet och orubblig tydlighet.
–Du misslyckades. –Allt du gör är högljutt och stökigt.
Och apropå det... Du borde packa upp kartongerna i dag.
Förlåt för att jag förstör din perfekta värld.
Det känns som att det var menat som en förolämpning.
Du är en kuf. Som om nån gav Howard Hughes boken "Siddhartha".
Du är tre flaskor med piss från att bygga en antibakteriell kammare.
–Jag hör inte ett ord. –Du är så störig.
Bilen kommer snart och StrongBox föreläser klockan tio.
–Har du MultiLinks förslag? –Det ligger på skrivbordet.
–God morgon. –Hej!
Killarna på TuneWorx skickade den här som tack. De vet att jag spelar.
–Jag har pratat med Spyglass. –De söker inte finansiering.
De tänker licensiera Mosaic–koden och borde finansieras av oss.
För nån vecka sen var du inte intresserad av webbläsare.
Rätt webbläsare kan vara gångbar.
Jag har tagit lektioner i ett par år.
–Men jag blir ingen supergitarrist. –Säg inte det.
Håll mig underrättad om Spyglass. Vi kan ta det tillsammans.
Tack.
–Det är ett paket till Cameron. –Toppen. Mer grejer.
–Det är från Tom. –Bara några fler.
Mår du bra?
Vi har inget val. Vi säljer dyrt.
Vi får dubbelt så mycket som väntat.
Du kan göra bra affärer när du känner dig motiverad.
Vi har pengar och en tom tavla.
–Jag trivdes här. –Det kanske inte känns så nu...
...men det här är början på nåt nytt.
Vi har ett möte klockan elva.
–Vad händer? –Joe vill prata med dig om...
Registret du gjorde. Kometlistan. Jag älskar den.
–Och trafiken till den är otrolig. –Ja, det är en väldigt bra idé.
Indexeringen var min idé och jag samlade adresserna för hand.
Men användandet av den idén är fantastisk och vi vill köpa den.
Jag vill bygga vidare och göra nåt verkligt av den.
Jag vill ge den en egen server och göra flytten helt utan avbrott.
Jag kan göra det i dag. Jag har redan gjort det.
–Vill ni köpa den? –Det Joe...
Du la ned jobb på det så därför vill vi köpa sidan av dig.
–Okej. För hur mycket? –En rimlig summa vore 20 000.
Kan vi ta ett snack?
Jag trodde att du tänkte ge henne ett presentkort eller hundra dollar.
–Vill du skinna din egen dotter? –Du sa en symbolisk summa.
Du kan inte ge en fjortonåring 20 000 dollar.
Jag krossar ditt huvud.
Vi har pratat och tycker att 5 000 dollar...
–Jag vill fortsätta jobba på den. –Avgjort.
Jag vill jobba på den istället för att gå i skolan ett lektionsblock.
Vi styr upp det med en gång. Vi får prata om resten efter skolan.
–Ska vi ses hemma hos er? –Visst.
–Är brandväggen så stark som namnet? –Tredje generationen. De har talang.
De gör bra reklam också.
Apropå det. Se på honom.
Vi har tur som har honom. Han skaffar nya kontrakt.
För några veckor sen spydde han galla över Millennium.
–Och nu smörar han för Spyglass. –Han har inte sagt nåt.
Han kanske bara vill jobba med dig.
–Jag går och hälsar på Nina Klein. –Gör du det.
FRAMTIDENS INTERNETSPEL MED CAMERON HOWE
Joe Lieberman kan ta sig. "Doom" utgör framtiden.
Nej, det håller jag inte med om.
Jag har inte spelat "Doom" för det verkar för tråkigt.
–Det är beroendeframkallande. –Precis som enarmade banditer.
Man spelar utan att bli tillfredsställd.
Det finns plats för mer än blodiga förstapersonsskjutare.
–Vi har en till fråga. –Den här riktas till Cameron.
Kan du berätta mer om "Pilgrim" och den framflyttade lanseringen?
Atari har varit väldigt stöttande under spelets utveckling.
De behöver bara lite mer tid för att hitta bästa strategin.
Men det kommer. Jag är uppspelt och det blir säkert du med.
Vet du ungefärligen när det är klart?
Det är redan färdigt. När det släpps avgör Atari.
Det bästa med nedladdningsbara spel är den minimala påverkan utifrån–
–vilket innebär mer blod.
Har vi några fler frågor?
Att slippa mellanhanden är alltid bra, eller hur?
Jag har ett väldigt bra förhållande med Atari–
–men det har funnits stunder då mina val inte har mötts med respekt.
Har vi inga fler frågor så är vi klara. Tack för att ni ville komma.
–Jag har en fråga till ms Howe. –Hej, Donna.
Jag vill höra hur det är för en spelskapare som du–
–i företagsvärlden. Du antydde att det kan vara besvärligt.
Jag undrar om du har nåt eget ansvar i såna lägen.
–Det innebär ett laddat förhållande. –Hur menar du?
Vi har kan skapa nåt ur intet vilket affärsmän ser som ett hot–
–eftersom de inte kan det.
Jag är inte inbjuden till Menlo Internet Strategy Conference–
–men av egen erfarenhet så kan en affärsman ledsaga projekt–
–som står stilla eller är på väg mot en avgrund.
Ett sånt förhållande borde ju vara symbiotiskt.
Det är parasitiskt. Ingen bryr sig om värden–
–och parasiten kan alltid gå vidare till nästa varma kropp.
Det får räcka. Tiden är slut.
Tack för att ni kom. Hoppas vi får träffa er utanför.
Ja, det blir månatligen men jag måste följa löneutbetalningarna.
–Hur var det? –Har vi nån uppdatering?
Algoritmen hittar hemsidor och kartlägger webben.
–Vi kan bara söka på sidnamnen. –Varför inte innehållet?
Det är målet men vi har inte lyckats med det än.
–Bandbredden räcker inte till. –Hur effektivt söker vi sidnamnen?
Väldigt effektivt, men namnen stämmer inte överens med innehållet ibland.
Du ler trots dåliga nyheter. Är du medveten om att du gör det?
–Ni satsar väl helhjärtat? –De har jobbat på det hela natten.
Och vad lönade det till?
Vi söker på "president".
Ingen Clinton. Jag ser bara allmänna träffar på ordet.
Men nånstans finns säkert resultat om ledaren av den fria världen.
Det folk letar efter när de söker på "president".
Vi behöver en sofistikerad sökmotor–
–men jag ser inga kriterier alls.
Ni vet väl om att jag är ingenjör i grunden?
De vet inte vad som förväntas om ni inte uttrycker det.
Jag räknar med att ni förklarar för dem hur ont om tid vi har.
Okej.
–Häftigt. –Öppna sidan så tar vi en titt.
–Jag ändrade på sidhuvudet. –Jag gillar det. "Comet".
Det symboliserar snabbhet och nåt förundrande.
–Vad gör de? –De jobbar på Haleys hemsidesprojekt.
–Det räknas som eget arbete. –Va?
–Jag vill också slippa skolan. –Det gör du utan att informera nån.
Det skulle nog hjälpa om vi började med olika kategorier.
Det får inte bli trist, som att vem som helst har kunnat göra sidan.
–Ja, det var en dum idé. –Jag gillar den personliga känslan.
Känslan av att en person på andra sidan skapar upplevelsen åt en.
–Känner mamma till det här? –Nej, men låt mig berätta det.
Får jag se på?
–Kan vi inte grottforska i New York? –Nu säger du nonsenssaker.
Jag har ju en massa tid över nu. Vi borde åka på ett äventyr.
–Jag vill inte åka till en grotta. –Haley. Du gillar ju stalaktiter.
Jag vill göra det du vill göra.
–Cool t–shirt. Jag lyssnar på Ritual. –Försök inte.
–Flugfiske i Jackson Hole, då? –Jag har precis fått en ny länk.
–"Smuthut..." –Vi kan behöva din hjälp, Joanie.
Vad får en hemsida att verka häftig, tycker du?
Det är roligt i knäppa–klipp–program när killar slår sig i skrevet.
Det verkar vara byggnadsarbetare.
Vi kan vandra Appalachernaleden nästa sommar.
Herregud!
–Lämna sidan! –Stäng av!
–Jag ser ett till huvud! –Håll för ögonen!
–Hon är för oskuldsfull. –Släpp mig!
Sånt där är opassande.
Ja.
Vi kan prata om det nästa vecka.
Jag låter Ashley bestämma en tid. Du med. Hej då.
Vad pratade du och Richie Sambora om?
–Hans semesterplaner. –Det var säkert spännande.
Sluta prata om Trip. Jag vill inte prata om honom längre.
–Han är en tillgång för företaget. –Det förstår jag.
Jag vill bara veta att nån står på min sida i den här pojkklubben.
Och jag blev delägare utan att behöva hålla nån i handen.
Han har ett övertag men det ska inte påverka dig.
Din framgång baseras på dina resultat och inte på skitsnacket om andra.
Jag tänkte bara berätta att tjejen i Rover–teamet gråter i trapphuset.
Du kanske borde vara varsammare.
–Nu sätter vi igång. –Det du sa om strategi...
Jag tycker att vi borde får säga vårt först.
På nåt sätt har en speltidning fått tag i en kopia av "Pilgrim".
De skrev en recension av spelet och jag har fått tag i en tidig utgåva.
Den var inte lysande.
Vi hoppades på spelet och beundrar allting du har gjort.
Tänker ni vänta med det?
Att släppa det som det är nu är ingen lönsam strategi.
Det är ju vansinnigt. Vad stod det?
Du får läsa själv.
Vi ska ta reda på vem som läckte spelet och göra rättssak av det.
Jag gav dem det.
Jag vill piffa till gränssnittet. Det ska vara snyggt och effektivt.
Vi borde göra reklam på forum och kanske rent utav i tidningar.
Du verkar väldigt uppspelt över det. Du borde ta över.
Absolut. Jag satsar helhjärtat.
Jag tycker att du ska ta över. Betala Haley och ta över.
–Handlar det om Smut Hut? –Nej, det gör det inte.
Det är många saker. Jag vet inte om jag vill utsätta henne för det här.
Jaha...
Vet du vad? Jag vill att vi gör det här tillsammans.
–Du är lika rastlös som jag. –Det är jag inte.
Jag har slitit med saker jag bryr mig om, utan din hjälp.
Jag är ledsen för det. Det innebär en stor omställning.
Du har inte gjort nån omställning.
Du har haft siktet inställt på webben hela tiden.
Du pressar andra. Du gjorde det på Cardiff och gör det hela tiden.
Du bestämmer dig för ett mål och pressar andra, oavsett om de är redo.
En sak ska du veta. Haley är inte redo för det.
Fan...
Det är bäst att jag går.
–Det behövdes inte. –Trip bad mig att ge dig det här.
Brevbomb?
Jag ställer den i kylen. Ska jag hjälpa till med nåt?
Nej. Men ta gärna ett glas.
–Knackelibang! –Hej, Bos! Kul att du kom.
–Det här blir säkert roligt. –Jag mår uselt efter en dålig morgon.
Jag tänkte att lite avslappning vore bra för arbetsmoralen.
Jag förstår, men teamet får nog whiplashskada.
Du hackar på dem ena stunden och bjuder in till middag den andra.
Du vet väl att du alltid kan prata med mig om ni får några problem?
–Problem? –Nu kommer de! Stig på.
Ta nåt att dricka. Kom hit.
Pizzorna är på väg. Hej!
"En klumpig röra."
"Howes strategi är att undanhålla spelaren en förståelse av spelet"–
–"och sen klandra dem för att de inte fattar grejen."
"Ni går inte miste om nåt, för det här spelet är inte ett dugg roligt."
Varför skickade du det?
Jag tyckte att det var bra.
–Det är bara en recension. –Nej, det är den enda.
Sen fokusgruppen... Du tyckte inte ens om det.
Jag har inte spelat klart det än. Vad sa de?
De tänker ge spelet till nån annan som får programmera om det.
De skapar säkert en storbröstad prisjägare–
–som halshugger folk till höger och vänster.
Se på mig.
Du är full av idéer och kommer att göra spel som folk älskar.
Du måste lägga det här bakom dig. Börja om från början och gå vidare.
Det är inte så lätt för mig.
Jag behöver ta en paus och få vara i fred en stund.
Här är min berömda sallad. Hemligheten är brända valnötter.
–Hej, gumman! Allt väl? –Pappa är dryg. Får jag sova här?
Javisst.
Joanie, det här är allihop. Vill du ha lite pizza?
Hon har gjort sin berömda sallad. Beskrev hon den så?
–Jag har hittat en hemsida... –Vi ska inte prata om jobbet.
–Var ska vi då prata om? –Okej, förlåt.
Jag har en uppdatering om problemet med presidenten.
–Cecil har hittat en lösning. –Bara en tillfällig.
Vera skrev en regel som använder Boolesk logik–
–så att man får relevanta resultat.
"Rock" ger klättring och musik. "Kyckling" ger parmesan.
Det är ett plåster men fungerar för stunden.
Om man söker på "samtalsämnen kring middagsbordet", då?
Okej...
Jag ville inte behöva göra så här men det vekar behövligt.
Pass på. Här kommer det stora artilleriet.
Jädrar.
Vi ska slappna av och ha roligt.
Vi ska glömma vilken drygröv jag var i morse.
–Inget för mig. –Inga ursäkter om du inte är gravid.
–Herregud... Förlåt mig. –Ingen fara.
Smidigt, mamma.
–Det verkar som att vi väntar barn. –Va?
Gratulerar, för tusan!
Herregud, så oförskämt av mig. Låt mig få utbringa en skål–
–efter den där hemska och inkräktande hemskheten.
När jag väntade henne där... Hon älskar sånt här.
Jag jobbade på Radio Shack för att få billiga komponenter.
Vi byggde vår första dator och jag var rädd att chefen skulle få nys.
Så jag köpte de säckigaste tröjorna jag kunde få tag i.
Månaderna gick och jag trodde att jag hade lyckats lura honom.
Men en dag lutade han sig över mig och sa:
"Innan du vet ordet av så har de vuxit upp."
"Så kyss ungen varje gång du får chansen."
Han hade rätt.
Hur som helst...
Du behöver inte ha säckiga tröjor inför mig.
Men kyss ungen varje gång du får chansen.
Jag är så glad för er skull. Skål!
–Skål för babykyssar. –För babykyssar.
Skål!
Där är du, din lilla skit.
Hej.
Förlåt, jag behövde kunna spela nånstans. Jag ska gå.
–Spelar du "Doom"? –Ja.
Det är så här spelen utvecklas. Man bara dödar allt.
Rätt häftigt, va?
–Har du spelat? –Jag är rätt bra på det.
Dödsmatch?
Herregud!
Rör på dig, Gordon!
Du vet att målet är att inte dö, va?
Din jävel!
Jo...
–Tråkigt att höra om skilsmässan. –Tack.
–Det är rätt renande ändå. –Ja, för efteråt är man skild.
–Jag menade spelet. –Jaha? Jo.
Hur hanterar du det?
Bra.
För mig och Donna var de sista månaderna...
...processen och allt man frigjorde sig ifrån...
–Det var jättejobbigt. –Det kan jag förstå när ni hade barn.
För Tom och mig har det varit så bra som det har kunnat vara.
Just ja... Du har fått ett paket som Joe glömde ta med sig.
Okej. Jag ska ta hem det.
Hur mår Joe?
Bra. Eller... Vem vet?
Men för tillfället är det bra.
–Kommer ni att jobba ihop igen? –Nej. Det är ett minfält.
Han är jättetaggad på Comet–sidan. Jag kan inte fatta att lilla Haley...
–Jag sa åt honom att ta den själv. –Varför?
Jag vet inte.
–Joanie tror att jag är avundsjuk. –Har hon rätt?
Kanske. Jag kanske är avundsjuk på att de har en ny idé.
Jag är definitivt avundsjuk på att jag inte är ung längre.
All tid man lägger på att oroa sig över att man satsar på fel projekt.
Eller fel person.
Det finns inget bättre sätt att umgås än med ett projekt hon brinner för.
Jag önskar att min pappa fick se mig vara bra på nåt.
Din tonåriga dotter vill umgås med dig. Sånt händer aldrig.
Oroa dig inte för att hon ska bli som jag.
Hon har två suveräna föräldrar och du har en mugg som bevis.
VÄRLDENS BÄSTA PAPPA
Cameron! Lådan.
Ledsen. Tack.
–Du, Cam... –Ja?
Det vore inte så illa om mina döttrar blev som du.
Jag skulle vara stolt över dem. Som deras pappa.
Lugna dig! Haleys projekt är rätt häftigt, va?
Väldigt häftigt.
Jävlar!
Hallå! Nej!
Nej!
Vad är det?
–Får jag komma in? –Ja.
–Vill du jobba på Comet med Joe? –Ja.
Då finns det vissa villkor.
Du låter honom inte sätta sig på dig.
Säg till om du har en idé och säg ifrån om du inte gillar nåt.
För det andra så ska det vara roligt.
När det inte är roligt längre så säger du till och går vidare.
–Lovar du på hedersord? –Ja, allt det där.
–Vart ska du? Det är mitt i natten. –Vi har en massa jobb.
Okej.
Din idé om att kategorisera var smart.
Så vi börjar med det.
Publiken åt ur deras händer. Diane såg det.
Och Rover?
De kom över i går för att öppna upp kommunikationen utanför jobbet.
–Vad är målet med hemsidan? –Hur menar du?
Slutprodukten. Jag undrar hur du ser på den.
Den första sidan man går till online. Sidan som för dig dit du vill.
–Är det nåt problem? –Jag vill bara uppmärksamma en sak.
–Vi kan ta det på ditt kontor senare. –Nej, säg om det är nåt.
Benji skickade länken till en sida som redan gör nåt liknande.
Jag vill bara uppmärksamma dig om det.
Ta reda på vem som äger Comet. Vi kanske kan köpa upp dem.
–Tack så mycket. –Jag kan ta notan.
–Jag har nåt jag vill prata om. –Jag med, men du kan börja.
Nån på jobbet visade mig hemsidan Comet.
–Vad tycker du? –Den är riktigt bra, men...
Vi har en konkurrerande satsning så jag vill bara förvarna dig om det.
–En konkurrerande satsning? –En algoritm som gör nätet sökbart.
En läkemedelsmotor som omformats till nätet.
Så den har omformats? När då?
För ett tag sen. De kom på det och jag berättar det av hövlighet.
Varför sa du inget när jag berättade om vårt indexeringsprojekt?
Du sa att Joe skrev upp hemsidor inte att ni gör nån satsning.
–Så ni konkurrerar med oss? –Nej, vi kan säkert köpa upp er.
Köpa oss? Varför kan inte vi köpa upp er?
Ni kan inte konkurrera med den finansiering vi har.
–Ni klarar er inte i längden. –Det är Haleys hemsida.
–Vänta... Va? –Haleys komet. Hon skapade den.
Vi bygger den tillsammans.
När tänkte du berätta det? När vi äter vår andra efterrätt?
–Som nyheten att du stjäl vår idé. –Du vet att alla satsar på sånt här.
–Hemlighåll inte saker om vår dotter. –Det här hände nyss.
Vill du äta middag varje kväll?
Nej, det gjorde jag i 15 år utan att få veta allt.
–Nu dra du upp gamla saker. –Du får inte fatta såna beslut själv.
Haley byggde den och vi vill göra nåt mer av den.
Krossa den om ni vill, men då får du förklara för henne varför du gör det.
Det här är en dålig idé.
Rover har hela firman bakom sig och jag kan inte stoppa dem.
Vi tänker bygga hemsidan. Gör det du tycker känns rätt.
–Vad gör du? –Jag packar upp.
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com